Дарвин взел теорията за еволюцията от шотландски градинар?
![](https://megavselena.bg/wp-content/uploads/2015/04/0021.jpg)
Към момента на публикуване на книгата „Произходът на видовете“ през 1859 година нейните основни положения вече са били формулирани от шотландския лесовъд и експерт по горите Патрик Матю, твърдят двама независими един от друг учени.
Близо тридесет години преди съвместната работа на Дарвин и Уолъс да види бял свят, Патрик Матю е написал книга, в която описал „естествения процес на отбор“, обяснявайки как „законът, носещ универсален характер“, е осигурил оцеляването на най-приспособените видове.
По-късно Дарвин и колегата му Алфред Ръсел Уолъс признали първенството на Матю, но твърдели, че не били запознати с неговата работа преди началото на работата над своята теория и отричали възможността за всякакво плагиатство. Двамата твърдели, че самостоятелно са стигнали до всички постулати на естествения отбор.
Независимо че работата на Матю видяла бял свят доста по-рано от съвместния труд на Дарвин и Уолъс, историците приписали създаването на теорията за естествения отбор именно на двамата.
Впрочем записките на Дарвин свидетелствали, че той е стигнал до тази мисъл едва през 1838 г. През 1842-ра публикувал първото есе за естествения отбор. Официално теорията на Дарвин и Уолъс била представена през 1858 г. на заседание на научното общество в Лондон. Книгата „Произходът на видовете“ излязла година по-късно.
В изследване, публикувано в Biological Journal of the Linnean Society, Майкъл Уил от Факултета по молекулярна генетика на Лондонския кралски колеж, обяснява, че за разлика от Дарвин, Матю е използвал дедуктивен подход и лаконично е изложил соята теория в публикуваната през 1831 година книга On Naval Timber and Arboriculture, докато подробната книга на Дарвин „Произходът на видовете“ вижда бял свят чак през 1859 г.
В книгата си, освен корабното дело, шотландецът обяснява, че отборът осигурява не само оцеляване на най-приспособените дървета, но и води към изменение на представляващите ги видове в процеса на смяна на поколенията.
Освен това ученият смятал, че катастрофите могат да доведат до оцеляването на най-примитивните организми, докато при липса на конкуренция след катастрофата еволюцията върви с по-високи темпове. Матю бил привърженик на ламаркизма и смятал, че забързаните темпове на еволюцията зависят от волята на организма.
Дарвин публично оценява заслугите на Матю чак през 1860 година, докато Уолъс прави това едва през 1879 г., наричайки шотландеца един от най-оригиналните мислители на XIX век. Както отбелязва Уил, приносът на Матю досега не е оценен от съвременните генетици, затова британецът решил да създаде специален сайт с информация за личността и научната дейност на шотландеца.
От своя страна доктор Майкъл Сатън, експерт по криминология от университета Нотингам Трент, дълги години изучавал въпроса за първенството на Дарвин в теорията на еволюцията. Той внимателно изучил образци от работата на Дарвин и Матю, цитати от техните книги, влиянието, което са оказали върху други представители на науката от своето време, и препратки към други източници в техните произведения.
След дълги години работа изследователят твърди, че е изучил слабо известни източници, които в съчетание с непубликувани бележки на Дарвин доказват, че естественикът не е казвал истината, когато е твърдял, че не е бил запознат с теорията на Патрик Матю преди началото на своите изследвания за „Произходът на видовете“.
„Въпреки твърдението на Дарвин, че идеите на Матю са били абсолютно незабележими за научното общество, наскоро открити данни доказват, че неговата книга On Naval Timber and Arboriculture е била широко известна и четена“, казва Сатън.
„Нямам съмнения, в светлината на получените доказателства, че Дарвин безспорно е чел работата на Матю, а след това, опирайки се на нея, е написал своя „Произход на видовете“. Именно книгата на Матю е убедила Дарвин във важността на естествения отбор“, обяснява Сатън.
„Работата Дарвин е удостоена с приоритет за естествения подбор на основание, че не е достатъчно просто да откриеш нещо, ако след това не можеш да убедиш някого от неговата важност“.
Популяризацията на теорията в научните кръгове е била този ключов фактор и Дарвин и Уолъс са получили палмата на първенството в откриването на естествения отбор. Но този аргумент не изключва факта за плагиатство от Дарвин на работата на Матю, който убедително доказва моето изследване“, твърди криминалистът.